МУАХАХАХА!
Превод: machocka Редакция: VastoLorde96
Епизод 19 СИНЯТА ДИНАСТИЯ Е МЪРТВА
Къде отиде Масаоми? - Тръгна си по-рано.
Каза, че имал неотложна работа. - Колкото по-високи са пламъците…
Ние приключихме. Край! - Направи това,
което смяташе за правилно, нали? - Това е от лидера на Доларите, нали?
И ако Доларите са замесени... ще смажем и тях!
Насам!
Вие тръгнете натам! Блокирайте изходите!
Защо... Защо Кида е...
Момичето тичаше, за да избяга от сянката, която я гонеше.
Искаше само да знае...
истината.
Колко тъпо.
Къде отиде това хлапе? - Няма да ни избяга.
Защо Кида е... Защо... - Не усещаше нищо.
Шокът от това, което току-що бе видяла, отекваше през цялото й тяло.
Сигурно се радваш, че те изписваме по-рано.
Благодаря ви много. Оценявам всичко, което направихте.
Ето. - Мерси.
След онази вечер инцидентите с Косаа спряха и мирът в града се завърна.
И скучното ежедневие на Сонохара Анри трябваше да се завърне.
Сонохара!
Супер! Успях навреме! Задържаха ме в училище...
Рюгамине... - Чух, че утре се връщаш на училище.
Значи си добре, нали? - Да, вече съм по-добре.
Дай да ти помогна с чантите. - Не... Не ми тежат...
Дай му ги! Микадо тичаше с всички сили, за да ти помогне.
Анри, според теб колко време съм го слушал?
"Сонохара я изписват днес!" "Дали утре ще дойде на училище?"
"Анри е много секси!" - Това не съм го казвал!
Аз... Благодаря ви, че идвахте да ме посещавате всеки ден.
Няма защо... Впрочем, Масаоми, сега излезе от болницата, нали?
А, да... Сигурно сме се разминали.
А, Сонохара. Ето тетрадки с уроците, които изпусна.
Ако искаш, мога да ти ги дам. Почеркът ми е доста зле,
затова може да ти е трудно да ги разчетеш, но все пак...
Един момент. Другата тетрадка беше тук някъде.
Кида изглежда... някак различен.
Тя усети странен дискомфорт от него...
Още от първото му посещение в болницата.
Ето, това е всичко.
Кида?
Анри... Какво стана?
А, нищо особено. Косача малко...
Но не е нещо сериозно.
Съжалявам, изникна нещо. Явно ще трябва да оставя принц Микадо
да ескортира принцесата до двореца й.
Скоро няма да имаш такъв шанс, възползвай се!
Чао! - До утре.
Непознато чувство на безпокойство я обзе.
Не правете нищо, докато не дойда! Разбрахте ли?
Напоследък доста хора се присъединиха към Жълтите кърпи.
Така е. Изпъкват много повече от Доларите,
защото можеш да ги познаеш. - Бандата не е вчерашна,
но изглежда, че са се променили. - Променили са се?
Не мога да го обясня, но сега са по-различни от преди...
Някак си... Имам чувството, че са станали по-кръвожадни.
Сайка, добър вечер.
Добър вечер. - Здрасти.
Добра вечер.
Аз... съжалявам. - Защо се извиняваш?
Не си била запозната с Интернет, затова си хванала вирус
и така е станала цялата беля, нали? Не си виновна ти.
Съжалявам. Много съжалявам.
Извиняваш се твърде много. - Впрочем, Сайка,
чувала ли си за бандата Жълтите кърпи?
Хората, които вървят из града с жълти кърпи ли?
Да, точно те. Има още една подобна група. Нарича се Доларите.
Заради тези инциденти с Косача и двете групи
са в много обтегнати отношения.
Какво значи това?
Откажи се, Канра. Не говори за тези неща с някой, който е тук отскоро.
Не, ако живееш в Икебукуро, това трябва да се знае.
Извършителят от инцидентите с Косача още не е намерен, нали?
Доларите и Жълтите кърпи претърпяха доста жертви заради Косача.
И двете банди мислят, че Косача е от противниковата банда.
Доларите не са на това мнение...
Не знаят много един за друг, затова се получават недоразумения.
Както и да е, ако никой не се заеме с Косача,
от небето над Икебукуро ще завали кървав дъжд.
Ще е доста страшно... Това е истинско съперничество!
Няма да се притесняваш, Анри. Тези банди издивяват по своя воля.
Ти не си извършителят, затова няма защо да се притесняваш.
И не бъди наивна. Сегашните ченгета са много страшни.
Ама наистина страшни. Наистина! Особено катаджиите!
Много ти благодаря.
А? О, да...
По-късно ще ти покажа как да пишеш лични съобщения.
Извинете ме, това е от мен за днес. - О, добре. До скоро, Сайка.
Лека. - Чао!
Е, и аз ще се отписвам.
До скоро. - Чао.
Канра, относно Косача...
Ще ти кажа, ако науча нещо. На приемлива цена де.
Истинският извършител е някъде в този град.
Колкото по-скоро го хванат, толкова по-скоро Доларите
и Жълтите кърпи ще изчистят взаимоотношенията си.
Не знам дали ще е толкова лесно.
Нито една от бандите не е толкова сплотена.
Някои хора ще нападат другата банда само заради съперничеството.
Ако нещата продължават така, ще стане огромен конфликт.
Няма да го позволя. - Дали?
Не мисля, че можеш да го спреш.
И си безсилен по въпроса с Жълтите кърпи.
Дори така да е, няма да го позволя. - Нима? Нямам търпение.
"Трябва да направя нещо." Това си помисли момичето,
което държи в тялото си вечния меч. "Трябва да направя нещо."
Помисли си момичето, което е виждало света само през рамката на снимка.
Но момчето, което бе минало през тази рамка и я бе посетило,
вече беше оковано...
от собственото си тежко минало.
Вече не можеше да бяга.
Ало? Разбирам.
Добре. Веднага идвам. Съжалявам!
Един приятел ме вика спешно! - Така ли?
Ако искате да мразите някого, мразете приятеля ми!
Омразата не коства нищо и въобще не ми вреди!
"С един куршум два заека" и "много жени за един мъж"!
К'во? - До утре!
Дали е толкова важно? - Не мислиш ли,
че Кида се държи странно напоследък? - Така ли? Може би си въобразяваш?
А... Съжалявам.
Имам да свърша една работа. До скоро.
Чухте ли, че Доларите са били нападнати от Жълтите кърпи?
По това, което знам, са били пребити почти до смърт.
Жълтите кърпи разправят, че Косача е от Доларите, нали?
Момчето, създало Доларите, разбра, че това не може да продължава.
Но не знаеше, че го използват като фигура на шахматна дъска.
Господине, яжте суши!
Сушито е душата на Япония! Това е енка!
Дали играе козашки танц, когато поръчката е готова?
Всъщност е правел доставка, когато е проследил онези деца.
Ако отново замахнеш с това, ще те направя на суши.
Човешко суши... О, боли и има ужасен вкус.
Късметът не е постоянен.
Тия облаци изглеждат подозрителни…
Някой знае ли нещо за Доларите или за Жълтите кърпи? Някой?
Нашият шеф е Кида Масаоми. Виждал съм го с теб, майко.
Каза, че щял да отмъсти на твоя враг, майко.
Но...
Разбира се, тя не можеше да повярва.
Но децата й не са способни да я лъжат.
Къде е Кида? - Днес е на събрание.
Заведете ме на това събрание.
И така...
тя научи всичко.
Кида е... - Да не е там отзад?
Ако не бяга... - Лесно е.
Защо е... Кида? - Ще обичам всички.
Ще разрежа тези жълти деца и ще ги обичам.
Какво ще се случи с нея? - Ще ги обичам вместо теб,
защото ти не можеш. - Не искам... да нараня никого!
Момчето ще разбере, че тя е чудовище. Тя трепереше от страх.
Много е тясно. - Аз ще вляза.
Кида?!
Помощ! Някой да ми помогне!
Хей! Онова нещо...
Там, в дъжда...
стоеше жена дулахан.
Единственото, което приклещеното момиче можеше да направи,
бе да поиска помощ от някой, който не трябва да съществува в този свят.
Качи се по стената с мотора си! - Не мога да повярвам.
Раздвижи се!
Стига бе...
Селти! - После ще ти обясня.
Ще се махнем оттук. Скачай отзад. - Добре!
Много ти благодаря. - Дръж се здраво.
Виждал съм те няколко пъти, костюмът е тесен за мъж.
Не ми пука дали си мъж, но по костюма разбирам,
че си жена и мога да те обичам. Както казват...
"Обичай Буда, обичай дрехите му."
Този винаги е с Микадо и Анри...
Ясно... Тя не иска той да види лицето й.
Не разбирам ситуацията, но ще го направя.
Какво?
Мамка му!
Чудовище такова! - Спри!
Знаеха, че единият е легендарният безглав конник.
С малкото налична информация мигновено стигнаха до заключение.
Натрапник размахваше меч като Косача. Черният ездач дойде да я спаси.
Имаше слухове, че черният ездач е от Доларите.
Всички стигнаха до едно заключение - Косача е от Доларите.
Момчето не знаеше дали това заключение е вярно.
Но знаеше, че колкото и да мисли по въпроса,
няма да може да удържи тези, които бяха свидетели на това.
Хей... Знаеш ли какво е дулахан?
Не, не знам.
Посещават домовете на тези, които ще умрат.
Те са безглави рицари, яздещи безглави коне.
Предполагам, че са нещо като Жътваря.
Момчето си помисли: "Някои измежду нас може да умрат..."
Защо... точно сега искам да видя Саки?
"Синята династия е мъртва. Небето падна."
Това бе мотото на група с жълти знамена
от "История на трите царства".
Не е много синьо. Е, не е и много жълто.
Добър вечер. Таро, само ти ли си тук?
Добър вечер. Явно да.
Започваме направо на ЛС? - Искам да те попитам нещо.
Жълтите кърпи винаги ли са били в Икебукуро?
Сформираха се преди 3 години. Първоначално бяха доста глуповати.
Момчето, начело на Доларите, научи за съперничество между
Сините квадрати и Жълтите кърпи. Но не разбра, че бившето гадже
на най-добрия му приятел бе жертва на този конфликт,
а този, който отговаряше на въпросите му,
контролираше ума на момичето и бе оставил нелечима рана на приятеля му.
Значи само Жълтите кърпи са оцелели… - Но Сините квадрати не умряха.
Как така? - Лидерът на Жълтите кърпи
се умори от боевете и след като се оттегли,
те се присъединиха към Жълтите кърпи. - Слели са се?
Нещо такова. Сигурен съм, че в никоя банда,
освен лидерите, никой друг не се интересува от къде идват хората.
Захвърлиха сините дрешки, казаха, че искат да са жълти и ги приеха.
Ами лидерът, който се е оттеглил? - Той сигурно не знае,
че хората, които пратиха гаджето му в болница,
сега висят със старите му дружки.
И ти трябва да внимаваш. Явно има хора,
които са и в Доларите, и в Жълтите кърпи.
Значи, ако разпространя информация, че нямаме нищо общо,
те ще кажат на другите от Жълтите кърпи.
Ако Доларите наистина не са замесени.
Доларите нямат правила, не можеш да контролираш никого.
Докато ти не гледаше, някои членове на Доларите
може да са станали Косача.
Тоест това е системата на Доларите.
Щом планираш да дойдеш от тази страна, трябва да си подготвен.
Ще го запомня.
Добро утро.
Добро утро!
Добро утро. - Какво става? Не звучиш добре.
Май не си се възстановила напълно? - Не, не е това.
Добро утро. - О, добро утро.
О, на гарата срещнах Кида и каза, че днес няма да идва на училище.
Защо? - Не знам. Не ми каза.
Добре. - Чао.
Да... Мерси!
Масаоми, не можеш да бягаш от миналото.
Чудиш се какво да правиш с това минало, нали така?
Ако не можеш да избягаш, просто го посрещни и го пребий.
Ако можех само с бой да оправя и твоето минало...
С удоволствие бих го направил. - А защо не можеш?
Няма как да се бия с теб.
Просто искаше място, където да принадлежи.
Всеки път, когато говореше с приятеля си за новия си дом,
се чувстваше неспокоен за съществуването си,
което бе потискано от града. Сега разбираше,
че измежду Жълтите кърпи, където преди принадлежеше,
беше с един определен човек - Микаджима Саки.
А сега мотивацията му извира от това,
че е намерил ново място с важен за него приятел.
Пак ли вали... - Кадота.
Върнал си се? - Да.
Иначе нямаше да съм тук.
Превод и субтитри: SugoiFanSubs
Светът е конструкция на мозъка. - Светът е символ.
Гадното минало е продукт на ума. - Тази реалност е илюзия.
Това не е ли достатъчно? - Следва:
"Жълтата династия ще се въздигне"